Domnule amiral, au sosit caii! Iată o pereche minunată.
- Trimite-i înapoi! - Poftim?
Arată ca niște catâri!
Sper că ați fost mai inspirați cu oamenii! Pe cine avem azi?
30 de fierari,
28 de halebardieri,
20 de tâmplari, 100 de țărani,
20 de mineri.
Și doctorul Chanca, doctorul reginei.
Atunci o să avem o sănătate de rege!
Indiile de Vest, 28 noiembrie 1493.
Foc!
Încărcați! Foc!
Unde sunt?
Juanito!
Asta ți-e Lumea Nouă, Amirale?
Acești sălbatici merită o lecție!
Trei capete pentru fiecare viață luată. Fără milă!
Nu, Moxica, nu!
Nu va fi nici o răzbunare!
Sunt verii noștri, prietenii noștri, compatrioții noștri.
Și tu spui fără răzbunare?
Va trebui să spălăm asta cu sânge! Acum!
Dacă vrei să supraviețuiești, faci ce îți spun eu.
Și eu am pierdut prieteni. 39 de oameni care au crezut în mine.
Vrei război? Bine.
Noi suntem câteva mii, ei, de zece ori mai mulți.
Pe cine vei ucide? Care trib?
Nu ne interesează!
Moxica, nu uita cu cine vorbești.
N-am venit aici ca să pornim o cruciadă.
Deci, ne vom înăbuși mânia și, în numele celor care au murit,
ne vom indeplini scopul pentru care am venit.
Sunt aici.
Guarionex!
Ricardo!
Archebuzele!
Întreabă-l
ce s-a întâmplat cu oamenii mei.
Războinicii au venit de pe mare.
Ei au fugit spre coline.
Când s-au întors, toți spaniolii dispăruseră.
Domnul să aibă milă de sufletele lor.
Sălbaticul minte.
Columb, vorbești prea mult.
Sunt aici, ar trebui să-i ucidem.
Nu. Veți face ce vă spun eu.
Spune-le că nu le vom face nici un rău.
Chiar dacă avem puterea să o facem.
Sunt gata să-l cred.
Vom lucra alături de oamenii săi în pace.
Întreabă-l dacă a înțeles.
A înțeles.
Ne va ajuta?
Spune că știi răspunsul.
Moxica, îmi trebuie calul tău.
Calul meu nu muncește.
Cu toții va trebui să muncim, Moxica.
Nu și calul meu.
Iartă-mă, Moxica, dar despre calul tău vorbeam.
Mulțumesc, Moxica.
"Dragii mei fii...
Pe o căldură de nesuportat, am construit prima clădire a Lumii Noi.
Am adus planurile unui arhitect florentin,
Leonardo da Vinci.
Cu voia lui Dumnezeu, vom înălța aici "Orașul ideal".
Încercăm să ne adaptăm la meniul indian.
Carnea nu este decât o amintire.
Dar, în scurt timp, moara va începe să producă
prima noastră făină.
Curând, vom mânca prima noastră pâine.
Niciodată nu voi subestima gustul ei,
confortul de acasă.
Sunteți tot timpul în inima mea.
Pentru totdeauna, tatăl vostru".
O vrei?
Atunci poți s-o iei.
Pentru Lumea Nouă, prietene.
Pentru guvernatorul... țânțarilor.
Nima e o bucătăreasă bună.
Ce fel de carne e asta?
De iguana.
Și ce dacă? Bucătărie indiană!
Eu nu sunt indian!
Știi, Cristofor, cred că Giacomo are dreptate.
Indienii nu rezistă la munca grea.
Ne trebuie sclavi negri. Îi putem aduce până la vremea recoltei.
N-ai observat? Caii și porcii se înmulțesc.
Poate din cauza căldurii!
Căldura are, cred, același efect și asupra mea.
Aveți dreptate.
Dar fortul trebuie construit înainte să înceapă ploile.
Trebuie să ne bazăm pe forțele noastre.
Ce vrei să spui?
Orice om sănătos trebuie să muncească.
Toți! Chiar și nobilii.
Ei sunt scutiți de muncă, Cristofor.
Ei bine, nu vor mai fi.
Numele?
Ce spune?
Nu a găsit nimic.
De ce? Întreabă-l de ce!
Opriți-l! Aduceți-l înapoi!
Spune că n-a găsit nimic!
Minte!
Spune-i să pună mâinile pe masă.
Așa...
Spune-i că
știu că ascunde aurul!
Spune-i
că așa îi tratăm noi pe hoți și pe mincinoși.
Don Adrian! Nu puteți face asta!
Nu pot.
Nu pot!
Prin actul dvs. de brutalitate, n-ați făcut decât să creați haos.
Toate triburile se vor întoarce împotriva noastră.
Numai din cauza cruzimii dvs.
Cruzimea e singurul lucru pe care-l înțeleg acești sălbatici.
Trebuia să faceți acest lucru de mult, Don Cristobar.
"Metodele" dvs. nu vor da rezultate!
Veți fi arestat și lipsit de privilegiile dvs.
până când veți fi trimis în Spania și judecat.
Aveți ceva de spus?
Suntem aici de 4 ani.
Am stat aici 4 ani deoarece am crezut în promisiunile tale.
Dar n-am găsit nici aur, nici Paradisul Terestru
Tu și frații tăi...
ați dat greș!
Domnule Columb.
Don Giacomo, veniți repede!
Ce s-a întâmplat?
La mină!
Luați-i jos!
Moxica are dreptate!
Metodele tale nu merg!
Trebuie să-i găsim!
M-ați auzit?
Trebuie să-i găsim!
Vedeți ce-au făcut?
La fel ai făcut și tu... cu Dumnezeul tău.
Îi cunoști?
Opriți-vă!
Moxica!
Știi ce se va spune despre asta în Spania,
nu-i așa?
Ești un nimeni!
Bastarzii tăi nu-ți vor purta niciodată titlul.
Noi... suntem totul!
Noi suntem nemuritori.
Ticălosule!
Don Cristofor...
Aș vrea să mă întorc în Spania.
Nu mai vreau să rămân în acest loc blestemat.
Sunt criminali!
Au o datorie de plătit față de cei din Spania.
Moxica a plătit. Trebuie să plătească și ei.
Nu te înțeleg, Don Cristofor.
Îi tratezi pe creștini la fel ca pe sălbaticii ăștia.
Ce vrei să obții?
O lume nouă, Buyl!
Nimeni n-o dorește, în afară de tine!
Nu numai eu, ci și acești oameni.
Ar fi putut să se întoarcă la familiile lor,
dar au rămas. Și-au dorit ceva deosebit. O lume nouă.
Voi pleca
cu urmatoarea corabie.
Poți pleca, dacă vrei, dar asta nu mă va ajuta să fac acest loc mai bun.
Poate că speranța nu există decât în călătorii, Giacomo.
La început, totul e posibil. Fiecare așteptare, fiecare vis...
Nimeni nu se aștepta să fie ușor, Cristofor.
Nu mi-am imaginat că va fi așa.
Marchena avea dreptate.
Paradisul și Infernul pot fi, amândouă, pe Pământ.
Le luăm cu noi oriunde ne-am duce.
Utapan!
Vorbește!
Tu n-ai învățat niciodată să vorbești limba mea.
Majestatea Voastră dorește să cunoască adevărul despe Insula Hispaniola
și despre Cristofor Columb, guvernatorul acestei insule.
De fapt, guvernarea sa a însemnat haos, degradare și nebunie.
De la început, Columb s-a dovedit a fi incapabil să conducă aceste insule.
Și-a numit frații în funcții importante,
lezând mândria și demnitatea nobililor.
Apoi, a promis construirea unui oraș.
Orașul Isabel, după numele Majestății Voastre,
așezat pe înălțimi, într-un loc nepotrivit,
bătut de ploi și furtuni.
Apoi a promis aur.
Negăsindu-l în cantitatea așteptată, Columb a impus fiecărui indian
să plătească o taxă, un tribut lunar, în aur.
Mulți dintre ei, neputând să plătească, au fost pedepsiți.
Au fost masacrați.
A obligat nobilimea la munci grele.
I-a tratat la fel ca pe indieni.
I-a transformat în sclavi.
Când Adrian de Moxica a protestat,
a fost executat.
Este adevărat, frate Buyl?
Da, Majestate, totul este adevărat.
Am văzut cu ochii mei.
Deci, a promis un paradis?
A dat greș.
Trebuie înlocuit imediat.
Și, la cine v-ați gândit pentru o asemenea funcție?
Mă gândeam la un om devotat Majestății Voastre.
Un om foarte motivat.
Portul Isabel, 15 septembrie 1500
Excelență, scuzați-mă.
Don Francisco de Bobadilla.
Da, îmi amintesc...
Scrisoarea mea de recomandare.
Sunt noul vicerege al Indiilor.
Felicitări!
Pot, în sfârșit, să cercetez continentul?
A mai fost cercetat acum câteva săptămâni de un italian.
Da, Amerigo Vespucci, Excelență.
Pe ce distanță?
Nu sunt marinar, dar am înțeles că la o săptămână de mers pe mare.
Sper că nu sunteți foarte dezamăgit.
De ce aș fi?
Continentul a fost descoperit.
Așa cum am prevăzut.
Mi-e teamă că asta nu e tot...
Închisoarea Castilia, ianuarie 1501
Diego?
Tată...
Fernando!
Dumnezeule!
Un adevărat bărbat! Cum s-a întâmplat?
Diego!
Nu-ți face griji. Am venit să te scoatem de aici.
- Santangel va vorbi cu regina. - Bine!
Mă voi întoarce acolo imediat ce voi fi liber.
De data asta, împreună cu mine.
În starea în care te afli, e o nebunie, tată.
Nimeni nu te forțează să vii cu noi.
Diego!
Ridică-te, te rog...
Acum...
arăt mai în vârstă decât dvs.
Am încercat să găsesc un motiv ca să te las să te întorci,
dar n-am găsit niciunul.
Sper ca dumneata să fi găsit.
Toată viața mea am visat să ating continentul...
Am crezut în visele mele mărețe.
Dar, realitatea mi-a întrecut așteptările.
Iar acum vreau să explorez acel pământ,
înainte să mor.
Vă mai acord încă o călătorie.
Mulțumesc...
Dar fără frații dvs.
Fără să vă întoarceți la Santa Domingo sau în alte colonii.
Noua Lume este un dezastru.
Și cea veche e chiar atât de bună?
Știu.
N-ar trebui să-i tolerez neobrăzarea.
Și atunci, de ce?
Fiindcă nu se teme de mine.
Sunteți un visător!
Priviți acolo.
Ce vedeți?
Văd palate, văd clădiri.
Văd civilizație!
Văd turle ridicându-se spre cer!
Toate sunt create de oameni ca mine.
Atâta timp cât vom trăi, Sanchez,
va fi ceva ce nu se va schimba între noi.
Eu am făcut-o.
Tu nu.
Ești atât de frumoasă!
Nu pot să cred că nu mi te-a furat nici un bărbat.
Au vrut... dar nu i-am lăsat.
Au luat totul!
Nu chiar totul!
Crezi că-mi pasă?
Sunt un om liber, din nou.
Bogăția nu-l face pe om bogat. Îl face doar mai ocupat.
Doamne, cât de dor mi-a fost de tine!
Prin voia lui Dumnezeu și a Majestății Sale,
un nou continent a fost descoperit
și revendicat în numele Coroanei Spaniei,
în anul 1492.
După cum știe și Majestatea Voastră,
Universitatea din Salamanca a susținut dintotdeauna
existența unor teritorii necunoscute la Vest.
Calea cea mai scurtă către acest continent a fost definitiv stabilită.
Vest-sud-vest 750 de leghe spre Santo Domingo.
De acolo, vest-nord-vest,
lăsând San Juan la nord,
ajungem la insula Hispaniola,
la nord de San Rafael.
De acolo, pe uscat, până la capul Gracias a Dios.
Spania, prin bunăvoința Majestății Voastre,
confirmă acum omenirii,
existența Lumii Noi.
"Terra Incognita".
Acest continent a fost descoperit de un marinar
ales de Majestatea Voastră.
Numele său este Amerigo Vespucci.
Sanchez...
Ce tragedie! Ce viață irosită!
Irosită?
Dacă numele noastre vor intra in istorie,
va fi datorită lui.
Diego este la tribunal cu Santangel.
Speră că titlul îți va fi înapoiat, poate și casa...
El ce face?
Vrea să înceapă comerțul cu perle la Santo Domingo.
Spune că a primit multe scrisori pentru tine.
De la oamenii tăi.
Ți-a trimis câteva.
Asta e de la Mendez.
Ah, Mendez. Ce spune?
Vine să te viziteze. Ți-a lăsat adresa.
Niciodată n-a avut una, decât la bordul corăbiilor mele.
Aș vrea să-mi povestești tot ce-ți amintești, tată!
N-aș ști de unde să încep, Fernando.
Spune-mi primul lucru care-ți vine în minte.
Îmi amintesc...
În 1502, Columb a navigat împreună cu Fernando,
în ultima sa călătorie spre Lumea Nouă.
Au ajuns în Panama, unde indienii i-au arătat o nouă mare: Oceanul Pacific.
Biografia pe care Fernando a scris-o, restabilește numele lui Columb în istorie.
În 1992, un descendent al lui Cristofor Columb
este amiral în Marina Regală Spaniolă.
"Viața are mai multă imaginație decât purtăm în visele noastre"
resincronizare CODYBOSS1969